Arhivă : Cronici
Înapoi
După douăzeci de ani…
![](https://static.srr.ro/images/articles/16/art-108511-afis-27-martie_mare.gif)
În urmă cu două decenii, Orchestra Companiei Publice "Teleradio-Moldova" din Chișinău - ansamblu înființat în decembrie 1989 cu scopul promovării muzicii create în Republica Moldova - a susținut primul său concert pe o scenă din țara noastră, chiar în Studioul "Mihail Jora". Aceeași sală a fost aleasă pentru a găzdui concertul oferit duminică, 27 martie 2011, de membrii orchestrei basarabene, concert menit să marcheze momentul aniversar: seara muzicală a putut fi urmărită în direct de ascultătorii posturilor Radio România și Radio Iași, dar și de telespectatorii TVR Cultural și "Teleradio-Moldova" din Chișinău. Nici data de 27 martie nu a fost aleasă întâmplător pentru acest concert, deoarece în urmă cu exact 93 de ani a avut loc unirea Basarabiei cu Regatul României.
Muzică inspirată din folclorul românesc
În afara Simfoniei a VII-a de Ludwig van Beethoven, programul muzical condus de dirijorul Gheorghe Mustea a fost dedicat exclusiv muzicii inspirate din folclorul românesc - de dincolo și de dincoace de Prut: prima Rapsodie Română de George Enescu a fost interpretată alături de Orchestra Națională Radio într-o versiune inedită, plină de contraste ale tempo-ului și în care duetul clarinet-oboi, afirmat răspicat la începutul lucrării, s-a situat din punct de vedere agogic la polul opus față de intervențiile trompetelor din secțiunea Ciocârlia. Concertul nr.2 pentru orchestră de Gheorghe Mustea - compoziție dedicată lui George Enescu - a întărit impresia lăsată de Rapsodia enesciană, printr-o serie de elemente comune, precum modalismul armonic și caracterul pastoral al temelor.
În prim plan, instrumentele tradiționale
Sarea și piperul serii muzicale l-a constituit însă Dacofonia nr.1 de Tudor Chiriac - opus cvasi-necunoscut publicului bucureștean - un mozaic al împletirii timbrelor unor instrumente tradiționale: vioara lui Radu Tălămbuță, naiul lui Marin Gheras, taragotul lui Simion Duja și țambalul lui Valeriu Cașcaval - acompaniat în registrul acut de suflătorii din lemn, iar în cel grav, de instrumentele cu coarde. Un concert de ținută, în care s-au regăsit deopotrivă emoția și pasiunea, doina și jocul.