Arhivă : Cronici
Înapoi
Program Xenakis - Ligeti - Kurtag, în concert extraordinar la sediul Muzeului Național 'George Enescu'
![](https://static.srr.ro/images/articles/16/art-111451-ansamblul-prague-modern_mare.gif)
Piesele contemporane sunt destul de greu de înțeles pentru public, însă dacă ele sunt cântate bine, situația se schimbă. Așa s-a întâmplat duminică, 10 aprilie 2011, la Palatul Cantacuzino unde Institutul Francez din București a organizat un astfel de eveniment: invitații serii au fost membrii ansamblului Prague Modern, care au interpretat un program Iannis Xenakis - György Ligeti - György Kurtag, toți trei compozitori cu rădăcini românești: întâiul născut la Brăila și ceilalți doi în sate transilvane.
Tineri cu viziune foarte lucidă asupra prezentului în muzică
Ansamblul Prague Modern are o geometrie variabilă, în funcție de piesele cântate. Este format din tineri cu o viziune foarte lucidă asupra prezentului în muzică, pentru care constituie o voce puternică, bine definită și proaspătă. Soprana Irena Troupova s-a remarcat prin timbrul său vocal foarte omogen și cald și prin inteligența cu care și-a organizat discursul muzical, mai ales în selecțiunile din lucrarea «Attila Jozsef» de György Kurtag pentru soprană solo. Îmi închipui că nu poate fi ușor să treci fără sprijinul pianului sau al unui instrument acompaniator, peste acele intervale imense, peste acele artificii vocale, uneori asemănătoare în dificultate cu pasajele supraornate ale cântului baroc. Singurul regret este că nu puteam înțelege textul, nici în cântecele pe versuri de Dezso Sandor, căci îmi imaginez că trebuie să fi fost foarte lirice judecând după cum se mula pe versuri și pe melodie vocea sopranei Irena Troupova.
Public interesat de creația sonoră contemporană
Incredibil de interesante au fost și ultimele două lucrări, Akea pentru pian și cvartet de coarde de Iannis Xenakis și Cvartetul de coarde nr. 1 Metamorfoze nocturne de Ligeti, unde tinerii au dat dovadă de un spirit de echipă incredibil, sincronizându-se ireproșabil, în ciuda imprevizibilului ce guvernează genul acesta de lucrări. Cu toții sunt instrumentiști talentați, dar aici trebuie să remarc sunetul cald, rotund, plin al violistului Ondrej Martinovski.
Salonul de muzică al Palatului Cantacuzino a fost literalmente plin, contrazicând ideea conform căreia publicul nu este interesat de creația sonoră contemporană.
Muzică și matematică de nivel înalt
După îndelungi aplauze și o scurtă pauză a avut loc proiecția unui film documentar dedicat lui Iannis Xenakis, o personalitate complexă care a reușit să îmbine matematica și muzica la un nivel incredibil. Xenakis a avut o viață tumultuoasă: născut în Brăila, a plecat la 16 ani la Atena, unde s-a implicat în mișcarea de rezistență. Grav rănit se auto-exilează în Franța, unde lucrează cu Le Corbusier, pentru ca mai apoi să se dedice cu totul muzicii. Aici își valorifică înclinațiile spre matematică, elaborând diverse metode grafice de compoziție, arătând o predilecție pentru metodele grafice de notare. Mărturisesc că aceste metode mă depășesc, însă ce m-a frapat a fost că legătura muzicii cu natura la Xenakis este extraordinar de puternică.
Evenimentul din 10 aprilie 2011 s-a revelat ca o continuă descoperire care cu siguranță i-a îmbogățit pe ascultători.